Pentru realizarea algoritmului am utilizat următoarele variabile:
- a, vector de 100 obiecte de tip bool, pentru fiecare număr de la 0 la 99, pentru care am alocat 1*100=100 de octeți (în dreptul fiecărei poziții din vector am păstrat true - dacă indicele vectorului apare de un număr impar de ori și false - în caz contrar);
- x, de tip short, pentru care am alocat 2 octeți (cu ea am citit valorile din fișier și am parcurs la final vectorul pentru a afișa codul).
În concluzie, variabilele folosite utilizează o memorie de 100+2=102 octeți, de unde rezultă EFICIENTA UTILIZĂRII MEMORIEI (pe lângă variabila utilizată pentru fișier).

În prima parte a algoritmului am declarat vectorul a de apariții/frecvență și x. Vectorul a a fost declarat global, ceea ce înseamnă că valorile vectorului s-au inițializat cu false. Pentru fiecare valoare x citită am schimbat paritatea în vector la poziția x (dacă a fost false în facem true și invers). La final am parcurs valorile de la 0 la 99 din vector, iar acolo unde valoarea a rămas true, am afișat indicele. Citirea am realizat-o așa cum s-a cerut din fișierul <cod.in>.
În acest fel am EFICIENTIZAT TIMPUL DE EXECUȚIE, algoritmul fiind unul liniar, complexitatea algoritmului fiind maxim N+100 (unde N este numărul de valori din fișier), adică O(N), de unde rezultă liniaritatea algoritmului.
