Pentru realizarea algoritmului am utilizat următoarele variabile:
- a, vectori de 501 întregi, pentru fiecare număr din intervalul 0..999, pentru care am alocat 501*4=2004 octeți (în dreptul fiecărei poziții din vector am păstrat:
a. valoarea 1, dacă x<=500;
b. valoarea -1, pe poziția x păstrând complementarul lui x față de 1000 și valoarea x;
c. valoarea -2, dacă am citit din fișier și complementarul lui x, în situația în care x>500);
- x, de tip întreg, pentru care am alocat 4 octeți (cu ea am: citit din fișier valorile lui a și le-am așezat în a cu 1, -1 sau -2, conform celor precizate mai sus; citit valorile din b, intermediind păstrarea în b a maximului din "mulțimea B"; contorizat dacă există numere majorant);
- b, de tip întreg, pentru care am alocat 4 octeți (cea mai mare valoare a "mulțimii B");
- n, de tip întreg, pentru care am alocat 4 octeți (numărul de elemente ale "mulțimii A");
- m, de tip întreg, pentru care am alocat 4 octeți (numărul de elemente ale "mulțimii B");
- i, de tip întreg - sporadic, pentru parcurgerea mulțimilor A și B.
În concluzie, variabilele folosite utilizează o memorie de 2004+4*4=2020 de octeți, de unde rezultă EFICIENȚA UTILIZĂRII MEMORIEI (pe lângă variabila utilizată pentru fișier).

În prima parte a algoritmului, după declararea variabilelor, am citit din fișier cele două dimensiuni n și m, precum și vectorul a, conținând valorile mulțimii A (pe care le-am păstrat ca 1,-1 sau -2 în vectorul A, conform celor precizate inițial) - citite din fișier și variabila b, în care am păstrat elementul maxim al mulțimii B, aceste elemente citindu-le, de asemenea, din fișier. Citirea elementelor celor două mulțimi am realizat-o prin intermediul variabilei x. 
După acestea, am pregătit variabila x pentru contorizarea numărului de "numere majorant", inițializând-o cu 0.
Până aici avem complexitatea 2+n+m+1.
Am parcurs șirul o dată de la stânga la dreapta și încă o dată invers, pentru a afișa "numerele majorant" și a incrementa pe x dacă s-au găsit astfel de elemente. De la stânga la dreapta am tatonat numerele majorant din intervalul [0,500], iar de la dreapta la stânga (același vector) numerele majorant complementare lui x față de 1000, cu x din intervalul "descrescător" [499,0].
Aici avem o complexitate de 1000.
La final, am afișat mesajul indicat de problemă, în cazul inexistenței "numerelor majorant" (dacă x a rămas 0).
EFICIENTIZAREA TIMPULUI DE EXECUȚIE constă în liniaritatea algoritmului, complexitatea ajungând la n+m+1003 = O(N).